Šípkové víno máš dobré, krčmářko!
Ukažte, doliju vám trochu. Tak.
Na zdraví novomanželů!
Je dobré! Na zdraví!
Šípků se letos urodilo dost!
Tisíc let štěstí a stejně tolik dětí!
Na tvou hezkou nevěstu!
Děkuji, tatínku!
Děkuji, maminko!
Na zdraví... na vaše zdraví..., sousede...
Veronko, napij se! Co je ti?
Je mi zima.
Pojd'tancovat, moje nevěsto, zahřeješ se.
Petře, já tě chytím!
Ne, ty mě nesmíš chytat!
Proč ne já?!
Bude mojí ženou! Ona bude mojí ženou!
Vlci! Jasná zpráva!
Jé, ten náš dort je krásný!
Až je ho škoda jíst.
Tak kde! Já vám ho načnu!
At'máte život stejně tak sladký!
Ty jsi hodný!
Vlci! Lidi, vlci jsou tady!
Vlci!
Jdeme na ně.
Bohorodičko!
Gorane, tu máš!
Díky, Gospodine, že jsou jenom dva.
To se dalo čekat. Zima byla dlouhá. Mají hlad - bestie.
Ďáblové! Co je to za vlky, vůbec se nebojí!
Tak dělejte, dělejte, za chvíli bude tma.
Krčmáři, honem, nebo ti ujedeme!
Neboj se! Hned jsme zpátky!
Hlídej ji!
Honem, at'nám neujedou!
A na ně!
Vemte mě s sebou!
Z cesty!
Všichni jsou nadračky!
Zamordujte je!
At'mají za vyučenou!
Na vlkááá! Na vlkááá!
Střílej, vojáku!
Hej, rychtáři! Šetři náboje!
Krčmáři! Přidej! Nesmějí nám utéct!
Pope, nepij a modli se! Jinak je nedohoníme!
Hyjé!
Ježíš marjá! Vlci!
Další vlci!
Chlapi, sekery! A do nich!
Tatínku, tatínku - sem, nahoru!
Maminko, kde jste!?
Tumáš!
Vlci, vlci!
Zalez, rychle!
Janku! -
Kde se tu najednou vzali?!
Já tušila něco zlého...
Gorane! Okenice!
Otče náš, i že jsi na nebesích
Honem! Už jsou tady!
posvjat'sa imja tvoje
Bestie!
Sebrali pušku, pitomci -
Někde tu musí být sekera.
Dítě! Moje dítě!
Já tě rozšavluju, ty mordo krvavá! Zrůdo!
Zachraň, Janku, to dítě!
Rychle!
Verono! Na půdu!
Veronko!
Dítě!
Jedeš! Nech mě!
Jo, poklop!
Zůstala tam krčmářka a to dítě.
Teče vám krev!
Teče, teče. Aaaau!
No, no, neplačte, já vám to zavážu.
Žerou i dorty. Aspoň nás nechají!
Pozor na ni, zešílela!
Musíme ještě výš, tam se nedostanou!
Polez, Veronko! Dělej!
Drž ji dobře, Gorane!
Zatracená bába.
Babi, chcete aby vás sežrali?
Prosím tě, Janku, nikam nechod'!
Drž se Gorana! Neboj!
Janku!
Polez! Rychle, pospěš si!
Chytni se, Janku!
Janku!
Verono! Nesmíš, nesmíš! Drž se mě! Nedívej se! Ne!
Gospodine, co jsi to dopustil?!
Oslabi, ostavi, Gospodine, prehrišenija naša volnaja i nevolnaja...
Strejdové! Strejdové!
To je Semek!
Tadýý! Ve studníí!
Je ve studni, ve studni!
Pomóóc! Topím se!
Prohledejte chalupy, třeba někdo přežil!
Polož ji do sena...
Veronko, vydrž ještě...
Přišli jsme o všechny ženy, Matouši.
Zůstala jen Verona.
Střílelo se. Jasná zpráva!
Jako že se Semek jmenuju!
A pak po mně jeden rafnul, tak tak že jsem skočil do studně.
Dobře, že je holka. To potřebujeme.
Hele, Gorane, chceš něco vidět?
Gorane!
Jdi se podívat na holčičku.
Coru svatý, lsuse Christe, ty jediný víš, proč nás tresceš
proč jsi na nás seslal tuto zkoušku Jobovu.
Bohorodico svatá, pros za nás u svého syna a dej
nám znamení, at'v pokoře poznáme, co zlého
jsme učinili, amen...
To je Veronka. Až vyroste, Gorane,
za to, žes nás zachránil před vlky... - stane se tvou nevěstou.
Veroniko, dnes je tvůj velký den. Pamatuj si ho.
Slavíme tvých deset let a také tvé zásnuby s Goranem. Máš radost?
Ano, maminko. Když i vy máte radost. Můžu už jít?
Tak už běž.
Posluž si, Semku.
Děkuji, teto Verono! Děkuji!
Je to hezké.
Nalévej, Verono! At'je zas v krčmě po letech veselo!
Že to těm snoubencům sluší, co?
A šmitec!
Gorane Veroniko.
Zvykem, že snoubencův otec pronese první přípitek.
Bohové z vás učinili naši naději.
Vy dva jste naděje téhle osady.
Tak na vaše zdraví! Tisíc let štěstí!
A do dna! At'žijí snoubenci!
Blahopřeju, Šimone!
At'máte už brzy svatbu!
To se ještě, Gorane, načekáš!
Ticho!
Pšš! Ticho! Někdo sem jde. Počkejte!
Poslouchejte! Copak to je?
Vlci! Vlci se vrátili!
Bohorodičko svatá!
Maminko! Maminko!
Veroniko, pojd'te sem!
Jdeme na ně, rychtáři!
Chlapi, nabíjet! Ted'jim to spočítáme!
Jasná zpráva.
Ale, ale, to každýho, kdo k vám zabloudí,
vítáte s puškou v ruce?! Copak je válka, pánové?
Kdo jste?
Hladoví jak vlci, mírný jak ovce.
Ježkovy koule, to je ženských!
Ředitel světovýho cirkusu na cestě do zahraničí.
Když nám dáte něco teplýho do žaludku, dobře vám zaplatíme a půjdeme dál.
Tak pojd'te na světlo, at'se na vás podíváme.
To zvládneš, Madino. Jsou to hloupí sedláci.
Tedy, slečny máte krásné -
Nejkrásnější je tady lrenka.
Já jsem rychtář, slečno.
lrenka má pod palcem kasu. Madina - jméno mé.
Tak vy jste zabloudili. Jestli tomu dobře rozumím,
chcete přes hranici. A v noci.
Já chápavý lidi miluju, rychtáři.
l kdyby nebyla čára tak dobře střežená, všude leží dva metry sněhu.
Mívám ve zvyku žádat nemožný, ale nikdy zadarmo. Děkuju, lrenko -
Sakra, vy mně nerozumíte. Šlo by leccos, ale v zimě vám nepomůže,
ani kdyby byl váš kufr plný diamantů. Leda křídla.
Semhle to postavte!
Nic jinýho tě nenapadá, rychtáři?
Je tu několik prázdných stavení, dokonce i mlýn.
Zůstaňte pár neděl, až sníh sleze, a pak se uvidí.
Říkáš pár neděl? To je pro nás hotová věčnost.
A čas jsou peníze, rychtáři.
Pro nás peníze moc cenu nemají, jsme zvyklí si pomáhat.
Vám taky pomůžeme.
S Pánem Bohem!
Doprovod'Gorana, Veroniko.
Prr! A jsme doma!
Počkej, Juzku, pomůžu ti! Vypřáhni koně!
Jo, jo, hospodáři.
Tak vidíš, kamaráde. Vlků je čím dál tím víc. l mezi lidmi.
Co nestihly šelmy, to dokonají lidi. Co v takovém světě s námi?
No ne - Teda, chlapi!
Ta by položila na lopatky i medvěda.
Vy jste mi pěkný hostitelé. Slibujete mlejn a dáváte ruinu.
Už abysme byli pryč.
Tady Josef sloužil kdysi na hranici. Umí se s nimi dohodnout!
Ale přijde to draho, je vás moc.
At'určí cenu a dohodneme se.
Hej, pope, kam to čumíš?
Naše Jiřinka je nejvyšší na světě. Vyrostla v klášteře
a strejce má biskupa.
l Bohorodičce by se zlíbila.
Ale celej můj cirkus drží především tady lrenka.
Svejma penězma nás zbavuje zemský tíže. - A tady, pánové.
Hadí duo, co stepovalo v La Scale Margot a Fagot. -A Čokoládka!
Nevinnej květ Afriky.
Vy máte všechno, i ženský! A my nic!
Teda musím říct, principále, není to zrovna košér.
Michale!
Vidíte ty dva sirotky vedle mýho syna? A jaký byly jejich rodiče hvězdy.
My, cirkusáci, máme kratší životnost než toreadoři. Ale co...
Jestli nás chcete vidět ještě zaživa, zapíchněte prase, a my dodáme umění.
To je nápad! l soudek šípkového vína
bychom mohli vyvalit. Co soudek, tři sudy!
A já vám dám do placu soudek špiritusu.
Špiritus? To slyším poprvé!
Pár kapek a dostaví se zázrak střední velikosti.
A není to jed?
Je to lék, pope. Jediná medicína na churavou duši.
To je kořalka!
Správně!
Kdepak cirkusačky, to jsou jinačí čurdy, než byly ty naše.
Kdyby nám tak Madina jednu nechal.
Copak na ni máme?
Nač kupovat - když toho principála trochu opijeme,
já na něm Marlyn vyhraju v kartách.
Ty seš hlava. A bude obecní!
Sázím proti Marlyn - mlýn, co v něm bydlíš - i s loukou a lesíkem!
Jasná zpráva.
To ti teda za moc nestojí, co?
Tak abys mě neměl za lakomce, sázím ještě svoji chalupu i s prasetem!
Cha! Ježkovy voči!
Jasná zpráva. Třicet, dvacet, fricek.
Nemůžeš být v krčmě, když tam hrají karty.
Snad by ses nebál. Podívej se na naši holku.
Je menší než ty, a spí tady sama.
Jo - jenže tvůj táta říkal, že tu jsou vlci a žerou děti!
Tvůj táta někdy přehání.
Vůbec ne! Uvidíte, že do rána všechny vobehraje!
V tý svý duhový vestě ještě nikdy neprohrál.
Možná má štěstí.
Ne, vona je kouzelná!
Deset a deset
A jsme v řiti!
A co vy, pánové? Vy si už nechcete přisadit?
Ježkovy koule.
Dámy jsou pořád v banku.
Ještě by tady byl kostel.
Dobrou noc!
Ss! Jak se jmenuješ?
Veronika. A ty?
Michal. Hele - moh' bych si k tobě lehnout?
Jestli chceš -
Bojíš se? l po laně se bojíš chodit...
Ne, po laně nechodím, protože mi to táta zakázal.
Táty se taky bojíš?
Z toho má vítr každej.
Hm, z mojí mámy taky.
Voko!
Voko, máme voko!
Mám voko! Já mám voko - Gospodine, Jiřinka je moje.
Sorry, mé dámy - opět se vás nezbavím!
Dvě esa!
Ježkova čurdo!
Satanáši! Ty jsi ve spolku s.d'áblem!
Sem si sedni!
Gospodin mne takhle trestá!
Tak dost! Všichni spát. l ty, komediante.
Počkej, Verono, já budu hrát vo tebe.
Vsadím všechny prachy, co mám.
Všechny prachy na stole i v kufru a cirkus...
Jasná zpráva.
O všechny ženský.
Za tuhle selku podělanou?
Hloupý sedláci, sedum umělkyň - proti hospodský!
Tak co byste ještě chtěli?
No, to je tedy - naprosto košer.
To ber, Verono!
Tolik ženských - to by byl ráj!
Máš svatou pravdu. Ženské bychom tady potřebovali.
Pojd', Matouši! Budeme hrát spolu!
Není ti vedro, Madino? Sundej si tu vestu, at'se tak nepotíš!
Ale ne, mně pár kapek potu neuškodí.
Ale mně ano! Nebo chceš říct,
že bys bez té vesty dneska nic nevyhrál?
Ten je mazanej.
Ale - přátelé - jestli se vám jestli se vám ta vesta tak zamlouvá,
tak si ji sundám!
Můžem si o ni zahrát! Já ji přidám k sázce!
Dědek ožralej!
Dost.
Ch!
Dej to sem!
Čtrnáct - to je málo.
Kruci!
A všechny ženský jsou ted'ka naše!
Vyhráli jsme!
Baby jsou naše, naše!
Veronko! Veronko! #NÁZEV?
Radši vezmi zpátky svou chalupu, rychtáři.
Dej mi jednu! Tu blond'atou!
Peníze si rozdělíme zítra - o ženské se poperte hned.
Jasná zpráva!
Nejdřív bude svatba! Kde máš ten kostel?
Ráno ti ho ukážu.
Je moje, lidi. Jenom moje.
Jasná zpráva. Měl po kapsách samý esa.
Vznáším se jako anděl.
Jé, Marlyn. Budu ti motorkou!
Ty čuně!
Můžeš na mně jezdit na plnej plyn!
Stejně ti ujedu!
Mám svý lidský práva!
A já zase své lidské potřeby!
Já tě udám, primitive! Zavřou tě, až zčernáš!
Jiřinko! Jsi můj oblouk v chrámu Christa!
Vítězný oblouk! Oblouk tvého vítězství, Gospodine.
Ted'jsme na řadě my. Půjdeme do mlejna.
Ještě tam zbyla ta čurda co kouří ty cigára!
A ta kozatá - pokladní! Ale tu si vezmu já!
A co já?
Cheche! Tu starou zvládneš i ty!
Škoda, že jen tuhle jedinou noc.
V noci ti foukli! Principále, lrenka s Maxem jsou v čudu!
Kufr s prachama taky! Máš po cirkuse!
Tohle tu nechali.
Hajzlové!
Jen já a siroty jsme ti zůstaly.
Co tu dělá tenhle buran?
Měl's vidět v noci ten čurbes.
Riskoval jsem kriminál
abych tvýho pidlovokýho bráchu uved' od světa -
a vy se na mě takhle zvysoka vyserete.
Komedinati zdegenerovaný, mozky vypitý -
Ted'jsem bez cirkusu, bez peněz, bez vesty.
V týhle prdeli. Budu se modlit, abyste z lana
spadli na beton a nezabili se. Aby vám všechny ty
ukradený prachy nestačily na doktory. Madina se umí vo sebe postarat.
Budu mít peněz jak sraček! Já umím začít i tady!
Gospodine, zasvjat'semena naše, at'semeno vzroste k radosti naší.
Hyjé!
Zaber pořádně.
Tohle není motorka, Marlyn!
Když se seje mák a konopí, tak se oře hluboko!
Hele, víš co? Já se na to můžu taky vysrat!
To tedy nemůžeš.
Protože Váš principál slíbil, že z toho všichni budeme boháči.
Už aby to bylo! Nejsem tažný zvíře!
Tak zaber, ty makovice!
Tahej!
Já se z vás pominu!
Snad z toho něco vyroste!
Madina ví, jak na to...
Vidíš Gorana, Michale?
Ten jediný tu má koně. Až vyrostu, budu jeho ženou!
To je toho, jeden pitomen kůň. Podívej, Veroniko, jak se chytil!
Koukej, to nádherný peří!
To je konopka. Je ještě mladá... Pust'ji, Michale!
Pustit? Víš, co za ní ve městě platěj?
Tomu se říká elektřina. Podívej...
Jé - to je krása.
Bacha, nespal se. Když fouká vítr, svítíme tu jako ve městě.
Já bych taky jednou chtěla bydlet ve městě.
Vidíš, my nepotřebujem žádný pitomý koně, jako má ten tvůj manžel.
Až budu jednou velkej, vrátím se do města.
A jestli budeš chtít, tak tě vezmu s sebou, Veroniko!
Opravdu, Michale?
Zavři oči.
Michale...
Ve městě, když se maj' lidi rádi, tak si tohle dělaj'.
Opravdu mě s sebou vezmeš?
Přísahám, že jo.
Dobře, Michale. Já je teda zase zavřu.
Jé, ta elektřina musí být tak krásná, když se ve městě pořád zavírají oči...
Já bych je sundal...
Zase si hraješ, Michale! Pitomče!
Trhni si nohou, dědku!
Drž hubu...
Psst! Hlídka je pryč.
Tak jdeme, jdeme.
Tiše, holky, tiše. Za chvíli jsme doma.
Držte koně! Něco se sem valí!
To nic, to je zemětřesení, mladej!
Ou, no tak!
Dělej, otevři!
Do prdele, je to vůbec tady?
Klid, malej, no tak stůj!
Pašeráci! Tamhle jsou!
Stůj! Vrat'se! Slyšíš!
Příště se sem neser, Michale!
Zpátky, mladej!
Je to rozkaz!
Dělej! Už jedou!
Chlapi, hotovo! A ted'tryskem!
Můžete nám, financové, foukat. Do prdele!
Přestaň blbnout, Michale! Co to bylo!?
Zemětřesení. Akorát když jsme byli u drátů! Jinak všechno OK.
No jo. Proč po vás stříleli?
Nevím.
Dal jsi jim málo peněz nebo co?
Já? Dostali, co vždycky.
Kdyby dostali, tak by nestříleli.
No co!? l mezi financema se najdou kurvy poctivý.
Radši si promluv se svým synáčkem!
Ten se zase vyznamenal!
Já skoro umřela strachy.
Krčmáři, co je, spolknul si pravítko?
Matouši, Matouši... On je mrtvý...
Krčmáři! Nalejvej kořalku! Čtyřicet ovcí!
Před tím jsme nešli nad dvacet!
Bohorodičko, matko svatá. Za co mě trestáš?
Vzala's mi ženicha a ted'i Matouše.
To zemětřesení - bylo - varování.
Běž si lehnout,...
Vím všechno! Karty mi to ukázaly.
Poslouchej dobře, Madino.
Jestli vodsad'brzo nevypadnem, bude těch mrtvejch čím dál, tím víc.
Karty nelžou, to ty víš! - Nestraš, kamélie.
Má pravdu. Dneska to odskákal krčmář - a kdo zejtra, sakra,
po nás střílej' i ty podplacený. Nejvyšší čas s tím pašováním přestat.
Ta hranice tady taky nebude navěky.
Dyt'jo! Proto si honem musíme co nejvíc nahrabat.
Nemysli si, že tady chci tvrdnout celej život!
Zlatej důl tu bude pořád. Jenom vymyslet,
jak obchodovat jinak.
Dej sem ten kvér. Dyt'říkám, že na to půjdeme
úplně jinak. Už mám toho tvýho hraní na kovboje plný zuby!
A nikde se neflákej! Vem od vajdy peníze a rovnou domů.
Práce je tu dost!
Good bye, daddy! Jupí!
Neměla jste ho tam pouštět, maminko.
Copak si to nechal někdy vymluvit?
Chtěl ti vystrojit svatbu, jakou osada ještě neviděla.
A už si na ní nezatancuje.
Já se ještě nechci vdávat, maminko. Jsem ještě mladá.
Já, když jsem se vdávala, taky jsem si myslela,
že jsem na to ještě mladá. A ono to vlastně už bylo pozdě.
Nechci od vás pryč, maminko. Budu vám pomáhat.
Veroniko, Goran nás zachránil před vlky.
Proto jsem mu tě slíbila. A sliby se musí plnit.
Už kvůli pořádku.
Neplačte, maminko! My vám taky budeme pomáhat...
Lidi! Bůh nás houpe!
Brácho! Josef! Svět - je nakřivo!
Že je šišatej? Rózenko!
Co tě raflo, brácho?
Mám pro vás dvě zprávy
Popravdě řečeno, ta jasná mi taky není moc jasná.
Já jsem namol!
Zasrané zemětřesení. Pojd'sem, kozo!
To je z toho máku...
Jasná zpráva. Zasraný zemětřesení.
A proč bylo jenom u nás?! Ostatní chalupy stojí rovně!
Nech chalupy chalupami a pojd'sem! Pomoz mi to srovnat!
Veroniko - Katku s Jeníkem nech u Gorana a na sroš jdi sama.
To máme za to, že krčmářovi dlužíme dvacku!
Matouši - já ti koupím pálenku a - vyleju ti ji na hrob!
Nejlepší slivovičku! Mešní víno!
Jenom nám tu chaloupku zase, kurva fix, narovnej!
Haha. Rozmlouvá s tvým otcem, Veroniko.
Vidělas, jak si Semek nahnul chalupu?
Je blázen - prý ho kdysi pokousali vlci...
Prr, podrž je. Dej mu napít...
Helou, velkej náčelníku!
Boh ti žehnej, Michale!
Přišel jsem si pro zálohu na ty koně, vajdo.
Ne, ne. Chceme prachy, žádnej bártr!
Penězi budou - enem my nebúděm.
Co ty si za pašeráka. Gdo má gule - má i pučku.
Pušku má fotr. Ale tohle -
Opatrim ti menču. Do kapce.
Ten se mi líbí.
Už nejsem tvá krásná cikánečka, Majkle? Copak si mě už nechceš vzít?
Ale ne, jenže ted'nemám čas, hvězdo.
To se budeš muset rychle rozhodnout, frajere. Když na dvě nestačíš.
Nebo jsem snad horší než ta tvoja Veronika?
Hele, cigoško! Špehovat mě nebudeš!
Já jsem tvůj osud! Jsem tvoje štěstí!
Tak dost!
Proklínám tě, gadžo zkurvenej, hnusnej!
Jen si posluž, hvězdo!
Chcípneš, bílá svině! Běž si za ní - a chcípneš!
Veroniko, koukej, já budu první!
Ahoj, strejdo Gorane!
Katko, Jeníku! To mám ale pomocníky!
Já jsem vyhrála. Budu se houpat!
Vem mě na koně, strejdo!
Kde jste nechali Veroniku?
Veronika žene ty ovce na salaš.
A maminka?
Máma pořád brečí...
Neboj se, Veroniko, zvykneš si, jako my dva s Míšou...
Je nám tu dobře, líp než bylo u cirkusu. Martin je moc hodná máma.
Ty máš štěstí,
Helou, Lucko!
Helou!
Michale, můžeme ti ho vykartáčovat?
No jo, tak se povozte! Po pohřbu mi ho vrat'te do mlejna.
To víš, že jo.
Kvůli jedný svatbě se ještě svět nezboří.
Tak si ho vezmeš, no! Já tě milovat nepřestanu!
Kdybys' mi raději pomohl! Pust'mě, pust'!
Ale jak ti mám pomoct? Gorana si vzít nechceš a se mnou pomazlit taky ne.
Jo, kdybys ode mě čekala dítě, bylo by po svatbě.
Sliboval's mi, že mě vezmeš do města...
Nechceš si se mnou radši šňupnout?
Utečeme někam, kde nás nikdo nezná.
To je dělaný z máku. Z toho tady všichni žijem.
Než mít svatbu s Goranem, tak se radši zabiju.
Honem, krčmář prdí do hlíny!
Táta říkal, že koho zastřelí financové, je hrdina!
Pokoj blažený, pokoj blažený, věčná mu památka.
Kdo bude v krčmě první!
Dostaneme dorty!
Hurá, bude hostina!
Pojd's námi tancovat.
Vajda zaplatil málo, ale i tak je toho dost.
Tohle bylo krčmáře, takže to si taky rozdělíme.
Ne! To odevzdáš Veroně, je ti to jasný?!
Ale ode dneška má každej z nás o to víc!
Taky se o to víc nadřeme.
Všimla sis jí? Ani kapka jí na pohřbu neukápla.
Takový nány znám moc dobře z cirkusu.
Koukej, jak je naštvaná, že už si v posteli nevrzne.
Ukaž! Budu pašerákem.
Tys mi ho čajznul, blázne! Koukej to navalit!
Je stejný, jako ten rychtářův.
No, jen si vystřel voko, ty!
Jasná zpráva - to se musí - takhle natáhnout -
Vemte mu to, kreténovi jednomu!
- pak se musí něco zmáčknout -
Co děláš, kurva! ldiote blbej!
Ty si ale geroj, mladej. Před holkama se vytahuješ
a před bláznem děláš vozembouchy.
Hele, vyser se na mě, jo?! Vyser se na mě!
Já za to nemůžu, že na tebe zbyla jenom ta černá huba!
Cos to řek, ty hajzle!?
Zastřel ho, brácho!
Ty frajere jeden nafetovanej!
Kdybych ti ted'ustřelil palici, smrade, tak za to ještě dostanu metál!
Nech toho, prosím tě, Josefe!
Ty nám dáváš nažrat, ty spratku. Ty a tvůj fotr, to ano!
To víš, že jo!
Díky vám, cirkusákům, už tady nikdo neumí zasít ani oves!
Akorát pašovat konopí a mák!
A vy si mastíte kapsy!
Když neumíš pít, tak si seber tu svou Čokoládu a jdi domů!
Co?
Aby ses zítra ráno nemusel za ty kecy stydět!
Vítězný oblouk, aspoň desetkrát!
Neřvi mi tady, nebo probudíš děti!
Nejdřív ukaž ptáka.
Divoká makovka. Mám dvě.
Tři oblouky.
Aspoň pět!
No budiž. Tak čtyři. Ale rychle!
Ty tví ptáci jsou čím dál tím menší.
Neboj, Jiřinko. Zmiz čurdo! Pop sedí v hospodě a mastí filky.
Musím se starat o něho, o kostel i o pole.
A ještě kšeftovat s ptáky, aby bylo na varhany.
Víš, jak se to zpívá v té písni: Sliboval jí hory doly, ajajaj -
Drž hubu a pochoduj.
Tak jo. Ju - hihi, ju - huhu. Sliboval jí hory doly -
potom jí dal palec holý!! První oblouk!
Sliboval jí hory doly -
potom jí dal palec holý! Druhý oblouk!
Já bych moh' pro krčmu obstarat, co nebožtík manžel.
A ještě byste ušetřila. Když jste taková pěkná vdovička.
To jsem vystřelil já! Semek! Jasná zpráva.
Drž hubu, Semku!
Já budu pašerákem, já budu pašerákem!
Vzpamatuj se, cvoku!
Já budu pašerovat! Ovce, kozy! Nezralé makovice, sušené konopí.
To nás chceš zabít?
Semek, Semek - jasná zpráva, nejraději s kozou spává.
Neznabohu! Málem jsi někoho zabil!
Michale, už jsme si všechno řekli. No tak, běž domů.
Ne! Gorana si nevezmu!
Takového starého dědka - i kdybyste mu to stokrát slíbila, ne ne!
Veroniko, Michal ti zamotal hlavu, ale - ale aby ti zkazil celý život,
to nedopustím!
Já vám na to kašlu!
Dobrou noc - vespolek!
To nic, Gorane, to se srovná, uvidíš! Já jí napravím hlavu!
Takové zprávy mám rád. Úplně jasné.
Jdi taky spát, Gorane, jdi!
Tohle musím vyřídit sám,
Veronika je panna, to vím bezpečně. A nechlastej tolik!
Dej to sem!
Gorane - zkazíš si celý život!
To se ještě pozná. To se ještě uvidí...
Matka mi to nikdy neodpustí, Michale.
Zapomeň na ni...
Ne - ne - ne - ne, já nechci, ne, Michale!
Ale chceš, ty chceš mě, a ne Gorana...
Dělej, honem, at'třeba umřu! Já bez tebe nebudu žít, Michale!
To je Michal!
No, ten to včera asi pěkně přehnal.
Vzbudím ho, at'nenastydne! Michale, vedeme ti koně!
Míšo - Míšo - Von je mrtvej!...
Je to moje vina, synáčku,
proč jsem tě poslech a všechno ti dovolil.
Měli jsme dávno odejít a vykašlat se na peníze.
Já najdu tvýho vraha.
Synáčku, to ti přísahám.
Pomstím tě, Michale.
Kdoví, kdo to udělal.
At'to byl, kdo byl. Zítra mi všichni odevzdáte pušky!
Já to vím, Michale. Jasná zpráva.
Já vím, kdo tě zastřelil.
Michálku můj.
Nedám, pust'to, pust', to ti povídám! Au, to bolí!
No tak, Katko, Jeníku, nezlobte!
Na zdraví novomanželů!
Tisíc let štěstí!
Neměli se brát.
Proč by neměli?
Veronika není po tobě. Nemá nic z naší síly a odolnosti.
Patří spíš do města. A neberou se z lásky.
A kdo z nás se bral z lásky?
Zasnubovali jste nás už v kolébce, Šimone.
Tebe si měl můj syn vzít, Verono.
Ale Šimone, když jsem se vdávala, Goranovi bylo deset.
At'zaseješ v březnu nebo v květnu, všechny klasy stejně dozrají.
Ticho všichni, bude projev.
Veroniko, Gorane, právě ve váš slavný den
se otvírá hranice. Už tu
nebudeme žít na samém kraji světa! Stáváme se jeho křižovatkou!
Už jedou! Už jedou!
Už jedou! Pojd'te jim zamávat. Honem rychle! Odcházejí!
Už tu nebudou! Pojd'me za nimi!
Ahój! Já jdu do světa!
Počkejte! Pojd'te se napít na št'astnou cestu.
Jasná zpráva.
Sbohem! Tak se tady mějte hezky!
Jasná zpráva!
Já už se vodsud nedostanu!
Pošlu vám semínka na americkej tabák!
Drž se!
A copak máš v tom kufru, Semku?
Zatím nic, ale až se vrátím z toho světa,
tak bude plnej zlata! - Pch!
Tak vy opravdu jdete...
Kdo ví, jak dlouho bude ještě hranice otevřená.
Sbohem, Verono! Sbohem, sousedi!
Št'astnou cestu.
Jasná zpráva, sbohem.
Snad se setkáme dřív než na onom světě!
Vidíš, už na tebe zapomněla, Michale...
Copak, Míšo?
Bolí mě břicho.
Tak se napij, to přejde...
Verono!
Michal tě měl? - Bylas jeho!
Neměli se brát.
Zemětřesení, zemětřesení. Pomóóóc!
Lidi, neblázněte, uklidněte se, je to jen bouřka! Blesk uhodil do stromu.
Konec světa! Honem, děti!
Míšo! Míšo! Kde je Míša?!
Ne, ne, žádná bouřka! Znamení Gospodinovo!
Nemůžu najít Míšu!
Spal nahoře ve stodole!
Tak se tam podívejte! Přece se nepropadl.
Míšo! - Míšánku!
Jeho klobouk!
Míšo, co je ti? Míšo... Miško...
Svatá Bohorodičko! Bylo to zemětřesení!
Všechny chalupy se propadly!
Je s námi konec!
Podívejte na vojákovu chalupu!
No jo, Semkova chalupa se narovnala!
Zato naše je celá křivá!
Děti, nelezte tam! At'na Vás něco nespadne.
Zkuste to půdou, kluci.
Mami, mami, my budem spát s váma na půdě!
Gospodine, proč nás tak těžce zkoušíš?!
Maminko, podívejte!
No, samozřejmě! Veroně se zase nic nestalo!
Krčma tam trůní jak prdel na nočníku! Ch!
No co - trochu to kleslo, ale bydlet se v tom dá!
To určitě!
Tak si tam bydli!
My se stěhujeme!
Děti, jdeme do Semkovy chalupy!
Sbohem tatínku, sbohem!
Cheche. Co blbnete! Vždyt'nám tady bylo dobře!
Jen co odešli, pámbu jim narovná chalupu!
A my jsme zase vedle.
Tolik šípků - to bude vína!
Já budu krčmářem jako táta - au! Maminko, pofoukejte!
Asi bude pršet.
Tak poběžíme! Kdo bude první u potoka, jo?
Ne, ne, ne, ne, ne.
A co když zmokneme, mamí?
Ano, maminko.
No tak dobře. Ale nesmíme nic vysypat!
Kdo vysype šípky, ten prohraje, jo? A ted'!
A já budu první!
Mami, ona podvádí. Skáče jako koza.
Jsem první! Vyhrála jsem! Sláva!
Jeníku...
Já už nemůžu!
Nepij tu studenou vodu! Copak neslyšíš?!
Když já mám takovou žízeň, mami! A bolí mě břicho!
Bohorodičko! Vždyt'ty celý hoříš!
Veroniko, honem! On umírá!
Neboj, zachráníme ho!
Gospodine, pomiluj, Gospodine, pomiluj,
smiluj se nad námi!
Žádné modlitby nepomáhají! Gospodin se od nás odvrátil.
Pijte, děvčátka, svaté bylinky vám pomohou.
Vy jste mi pěkný křest'ani. Huby vás bolej vod samýho modlení,
ale abyste zjednali spravedlnost, to ne! l ta vaše Bohorodička
se na vás musí vysrat.
Proč na mě? Já jsem poloviční žid.
Jak jsi vyšetřil smrt mýho syna?
Ale, Madino, co chceš vyšetřovat? Zabavil jsem všechny pušky!
Goranovi taky?
Goran nikdy žádnou pušku neměl! Jestli ho podezíráš, dej mi důkaz!!!
Podezírám vás všechny -
Rychtáři!
Co je?
Rychtáři! Je tady policie z města.
Kurva práce!
Kde máte pacienta?
Pojd'te dovnitř!
Právě se vzbudila.
Jste pro všechny poslední naděje, pane doktore...
Měli jste pro nás poslat dřív.
Chlapec mi umřel. Mám jenom ji, pane doktore.
Zaplatím vám, co budete chtít.
Peníze nejsou všechno, paní.
Jen mi ji zachraňte.
Seržante, sjed'te mi hned testy.
Provedu, doktore...
Neplač, Jiřinko.
Tvoje děti jsou už určitě v nebi.
Pojd', zašpásujeme si, at'přijdeš na jiný myšlenky.
Ono je to i zdravý. Au!
Kvůli tvejm prasárnám na mě bůh zanevřel! Dobytku hrbatej!
Au! Jeden jediný oblouček a mohla's mít i varhany!
Ano, provedli jsme všechna opatření, aby se epidemie nešířila...
Podle testů jsou zdrojem nákazy domácí zvířata, patrně ovce.
Nejspíš pašované.
Jo ... postřílet ...
Pít ... pít ...
Katko, ... Katko, ... napij se ... Dítě, ... Katko!
Vstávej, pašeráku! Ty ovce jsou tvoje?
Nech toho a obleč se, jsi zatčenej!
Proč?
Eště se ptej! Udělal sis s těma ovcema pěknej malér.
Ty ovce nejsou jeho!
Klid, děvče.
Mlč, Lucie, mlč.
Pane doktore, pane doktore.
Co se děje, paní?!
Ano, rozumím. Podle rozkazu pálíme všechno konopí.
Ona se dusí.
Lituji, ale...
Tudy, pane doktore.
Jak tady mohou žít?
Děti moje ...
Katko!
Prosím, když tu máte hrdinu, který vzal všechno na sebe ...
Budu vám věřit, že tady nikdo jiný ovce nepřechovával ...
Ovšem mák a konopí máte na poli všichni!
Připravte se k odjezdu!
No, když ono se tady ničemu jinému nedaří, pane veliteli.
Jestli vás tu země neuživí, tak vás odstěhujeme jinam!
Ano, pane kapitáne!
Ne, pust'te ho!
Zajisté, pane kapitáne.
dám vám zničit celou úrodu!
Ano, generále!
Ne, já nechci... Martine, Martine! Kam ho vezete?!
Lucie, Lucie!
Zakázal úplně všechno. l lezení do prdele!
Za tohle může Goran.
Nevinnýho zabásli a vraha nechali na svobodě!
Martine!
Martine, budu na tebe s dět'átkem čekat! Budu čekat!
Jestli ho brzo nepustěj', tak ani zimu nepřežije.
Vzal všechno na sebe, ten se tak brzy nevrátí.
Budu čekat.
O Marie, matko boží. Blahoslavená mezi ženami.
Nedopust', aby nevinní trpěli za hříchy jiných.
Ty sama jsi byla matkou a víš, co je žal.
Ó Marie, neodvracej od nás svou laskavou tvář. Vyslyš modlitbu mojí...
Martine! Ach ... ! Martine, pomoz mi!
My tři králové jdeme k vám. Zdraví a štěstí vinšujem vám.
Štěstí, zdraví, dlouhá léta. My jsme k Vám přišli zdaleka.
Štěstí, zdraví, dlouhá léta, my jsme k vám přišli zdaleka.
Vy jste mi pěkní tři králové... Vždyt'jste jenom dva...
Teto, když nás už víc nezůstalo.
Zaplat'pámbu aspoň za vás.
Pámbu zaplat', této Verono. My zase jdeme...
Marie, matko svatá, když už jsem z tvé vůle zůstala sama,
požehnej aspoň - Veronice...
Ujal jsem se tě tenkrát jako sirotka, ujmu se tě i ted'.
l tvý holčičky...Tak pojd', hvězdičko, no jen pojd'!
Podívej, co jsem pro ně připravil!
Jé, ta je krásná! Tady se nám bude hezky hajat, pusinky.
Co až se vrátí Martin?
Ten bude koukat, až zjistí, jaké má dvě krásný holčičky.
Možná bude smutnej. Každej mužskej chce přece syna!
Jenže syna máš, jenom než vyroste...
ale dcery jsou na celej život. A dvě holky, dvojčata?!
To je vůbec to nejlepší, co může bejt!
Ty mají neskutečný možnosti. Jak v životě, tak i v cirkuse.
Raz, dva, tři... Raz, dva, tři...
Nemotej mě!
Raz, dva, tři... Raz, dva, tři...
Konečně máme taky kluka... Podívej, Marlyne!
To by byl ženich pro tvé dcerky, co?
Měl bys jich udělat víc, Gorane. Lucie má dvě holky.
Já mám taky dva aušusy dole puklý,to znamená,
že se nám rovných třech pind'ourů nedostává.
Žebrák! Přišel žebrák!
Mami! Má velkej kufr!
Hej, co jsi zač? Semku, ty jsi se vrátil?
Vrátil se!
Semku!
Vypadáš jako lsus.
Semku, ty máš vlasy jak Lolobrigida! Já bych tě nepoznala!
Byl jsi taky v Americe?
Tys byl v Americe?
A co Josef a Čokoládka!?
Celým světem jsem proplul.
l na spodku zeměkoule?
Země - koule?! Pch! Svět dávno není kulatej.
Je to placka hlíny. Já došel až na její konec...
Hehehe. Zase jasná zpráva, co?
Moc se nesmějte, rychtáři. Jasný zprávy už na světě žádný nejsou.
A co ty?
Já nic. Jen jsem hledal, hledal.
Ale nikde jsem žádný takový lidi, jako jste vy, nenašel.
Tak nám ukaž ty poklady v tom velkém.
Chlape, opatrně!
No, jen si ho otevřete...
Co to tady máš?
Podívejte se, co jsem vám přivezl.
Čert!
Chci jí ukázat, že jen tady v tomhle koutě světa je klid a pokoj.
Jinde se lidi perou jak opice, ale tady je mír.
A tohle je ten můj poklad. Nostradamus. prorok, moroléčitel, jasnovidec.
Věděl všechno dopředu i dozadu.
l to, že se vrátím a že bude válka v lráku
a že bude tisíc let míru.
Svět bude menší, ale lepší, a lidé si budou odpouštět.
Babičko, s tím mákem šetrně. Na poli musí být víc pšenice než máku.
Nebo nás zavřou jako Martina a všechno nám seberou.
Madono. Nech ji... Pojd'ke mně, opičko moje.
No tak... Až vyrosteš jako já, naučím tě orat.
No jasně.
Tak pojd', můj andílku, pojd'. Jsi krásnej chlap.
Čí je?...
Tvůj přece.
A ty vlásky má po kom?!
Gorane, proč nemůžeme žít normálně... a nepij zas!
Ta hliněná placička je matička země.
Moře ji olizuje jako kostku cukru.
Mňam, mňam, mňam - a ona se zmenšuje - zmenšuje.
Já to tušil, že ten svět není kulatý.
Všechno se zmenšuje - i obloha, hvězdy, moře.
Aby se vše jednou dohromady scvrklo do koule menší,
ale lepší, jak praví prorok Nostradamus.
A dál?
Až bude svět zase kulatý, Gorane,
tak všechno se bude pohybovat dokola.
Dobro i zlo budou se navracet tam, odkud vyšly. Ale zatím...
Zatím je svět kulečník.
Tohle je kdo?
To jsi ty, Gorane! Jak padáš ze světa.
Co já bych dělal na konci světa?!
Ten zabitej tě nestraší?
Už zase blábolíš, Semku.
Myslím na Michala. Já jsem to viděl, Gorane.
Cos viděl?...
Pamatuješ na ten večer, když se zapíjela smrt krčmáře?
Jak mě vyhodili, že jsem vystřelil z pušky?
Viděl jsem Michala lézt za tvou nevěstou - za Veronikou.
Chtěl jsem ti to hned říct, ale tys'mě nevnímal.
Gorane, dej mi pušku, vyřídím to za tebe.
Tak jsem si řek, že to zařídím sám, protože už umím střílet.
Ale Verona nás oba vyhodila.
A pak jsem zaslechl výstřel u potoka.
Když jsem tam přiběh', držel jsi mrtvýho Michala v náručí.
Jak jsem ho mohl zabít? Vždyt'v životě z pušky nevystřelil!
Hej! Stůj rovně, placko!
Gorane, jak to zase vypadáš,
No tak, ukaž mi ho!
Jestli mu ublížíš, zabiju tě!
O dítě se bát nemusíš. Spíš o mě bys měla mít strach!
Po pohřbu tvého otce jsem si na Michala počkal.
Nikdy jsi o tom nemluvil. Proč začínáš?
Byl jsem nešt'astný a opilý. Chtěl jsem ho zmlátit.
Nevím, co se stalo.
Možná že jsem ho zabil. Opravdu nevím.
Kdyby to byla pravda, odpustíš mi to někdy?
Děkuju, žes'mi to řek'.
Ty běhno! Zase od něho chceš dítě?
už žádného parchanta v domě nesnesu! Já vás zabiju
Gorane, pust'mě! Pust'mě!
Přestaň! Chceš ji zaškrtit?! Běž k mámě, Veroniko!
Zvykneš si, uvidíš, Veroniko. Ještě jsem neviděla chlapa,
který by se aspoň jednou v životě pořádně nenapil. l tvůj otec pil.
Lepšího, než je Goran, sis nemohla vzít, věř mi to.
Před vlky nás možná zachránil. Ale ted' málem zaškrtil. A Michala zastřelil.
Dítě moje, kdoví, jak to bylo...
Nemůžeš věřit všemu, co si navymýšlí ten starý cirkusák.
Musíš se naučit ho mít ráda.
Pšš. No tak ...
Každý mužský je jako dítě, a ženská to s ním musí umět.
Na jednoho platí slzy, na druhého vzdechy a na někoho stačí se jen usmát.
To se taky naučíš. Chce to jenom čas!
Veroniko, Veroniko...
Gorane! Gorane!
Nechci se mezi vás plést. Nevím, co se stalo. Ale Veronika má z tebe strach.
To přece není v pořádku.
A co je v pořádku?! Že už ani nevím, co se mi zdá a co je pravda?
Že už ani nevím, co jsem udělal a co jsem neudělal?
Já mám strach, strach ze sebe.
Gorane, ty se nemáš čeho bát! Ty ne!
Já tě přece dobře znám, moc dobře, ty bys nikdy nikomu neublížil.
Jó, jen se utěšuj ... Michalova smrt ... jeho krev nás bude strašit pořád.
Já to vím.
Co ty víš. Co, co, co ty víš, jak mě je.
Odved'si Veroniku, Gorane, a nechte mě na pokoji!
Tobě jsem ji slíbila a tys ji dostal! Michalovi bych ji nikdy nedala.
A jeho vrahovi jsi ji dala?!
Ne ... ne ... Co si pořád namlouváš, Gorane!
Vzpamatuj se. Bud'chlap. Chci pro Veroniku to nejlepší.
Aby byla št'astná,
Verono! Co se to s tebou děje. Verono, v životě jsem tě neviděla plakat...
Já... já... Veronika, slyšela nás! Jdi za ní, jdi za ní, běž, čeká na tebe.
Veroniko! Verono!
Ona tady není! Zmizela!
l malý je pryč! Kam by ted'v noci mohli jít?
Goránku!
Že by šla za Madinou? Bože můj!
Zahřej mě, Gorane, ty máš tepla dost.
Ale, rychtářko...
Neříkej mi rychtářko, říkej mi Marlyn. už dlouho na tebe čekám - a stárnu.
Udělej mi kluka krásnýho jako ty! Ukaž mi svou sílu! Ukaž, ááá.
Rychtářko, co to děláte? Já musím domů! ...
Tak si jdi! Za tohle mi jednou zaplatíš!
Veroniko? Otče? Vyhasla vám fajfka.
Nevíš, co je samota! Máš dítě i manžela, Veroniko - a nevážíš si toho!
Kdybych vás mohla mít všechny pohromadě, ubrečela bych se štěstím.
Poslechni svou matku. Všechno zase bude v pořádku
Ne. Nevrátím se k tobě, ani ke Goranovi.
Žena má domov tam, kde rodí svoje děti, Veroniko.
My patříme sem, tady žil Michal, otec mého dítěte.
Není důležité, kdo je jeho otec, ale kdo se o vás postará.
Dohodli jste se...
Jak dohodli, co dohodli?
Celý můj život jste dohodli. Ty a Goran.
Když se ti tak líbil, měla sis ho vzít sama.
Proč jsi mi ho vnutila? Nikdy ti to neodpustím ...
Já to vím ...
Nech toho.
Možná se vidíme naposledy, Veroniko.
Kdyby se stalo cokoli, pamatuj, že jsem tě měla ráda.
Proč tu sedíš potmě? Tady to vypadá.
Verono!
Kdyby tě viděl tvůj otec ...
Napij se se mnou.
Dobrý večer, Veronko. Nezlobte se na nás! Vždyt'jsou dušičky.
Jdi už, Juzku!
No tak, tchyně, jednu skleničku si s námi dáš.
Bohorodičko svatá.
Poběž, Madono! Poběž! Jdeme domu, pojd'!
Jak můžeš bydlet v takovém chlívě!
Všechno se opakuje, jenom život ne.
Je jedno narození a jedna smrt, jak praví Evangelium.
Veronika se ke mně nevrátí. Nechce žít s vrahem.
Netrap se, Gorane. Ráno jdu do města. Dám věci do pořádku.
No, tak už polez ...
Co chceš dávat do pořádku? A ve městě?
Přišla jsem se rozloučit.
Všichni se musí dozvědět, jak to vlastně s Michalem bylo. A bude konečně klid.
Ty víš, kdo Michala zabil?! Ty to víš! ...
Ten večer jsi hrozně pil. Všichni odešli a my jsme zůstali sami.
Gorane, nepij už tolik!
Dej sem tu pušku!
Vzal jsem pušku a šel čekat na Michala.
Ne. Zapomněl's ji na stole a odešel bez ní.
Matoušova puška. Kde's ji vzala?
Když jsi odešel, ležela přede mnou na stole.
A já si uvědomila, že Michal má pistoli a že je všeho schopen,
že by klidně mohl zastřelit. Když jsem vás našla, bylo skoro pozdě.
Chtěla jsem ho jen zatavit, postrašit, ne zabít ...
Bylo to jako ... jako bych tu kulku zamířila srdcem.
Tys mě zachránil před vlky, Gorane, a já ti splatila svůj dluh.
Nechtěla jsem, aby o tom někdo věděl.
Kdyby se to stalo dnes, vím, že bych vystřelila znovu.
Neříkej to!
Odpust'mi!
Jsme na tom stejně - ty i já.
Odpust'mi!
No tak, no tak!
Já taky už nikoho nemám, Gorane, jen tebe.
l to je možná osud, Verono. Táta měl pravdu: nezáleží, kdy zaseješ
časem všechny klasy stejně dozrajou. Patříme k sobě.
Ne, ne, Gorane!
Verono? Verono!
Kde jsi? Ozvi se! Proč's mi to tady nechala?!
Pojd'sem, Madono! Tak proto nás včera krčmářka vykopla z teplého pelíšku!
Neříkal jsem ti to!? Sčuchli se! ...
Verono! Stůj! Nikam nechod'! Kašli na spravedlnost!
Žádná není! Nikdo ji nechce - stejně jako nás!
Copak to nechápeš?! Potřebujeme se! l ty skály to vědí!
Bůh to nikdy nedovolí!
Ne! Bůh chce, abychom žili spolu!
Všem, které miluju, přináším jen neštěstí, Gorane.
Do konce života musím být sama a modlit se za své hříchy.
My tři králové jdeme k vám, štěstí, zdraví neseme vám.
Štěstí, zdraví, Nostradama a cinkání rolničkama.
Cinkáméé!
To nejsem já ... to nejsi ty ... To je posedlost dvou hříšných duší.
Čekal jsem tě každou noc.
Tiše, at'ji nevzbudíme!
Kašlu na ni! Je jako led!
Je to tvá žena!
Nechci ji! Nemá z tebe nic, Verono! Miluju tě! Chci tě, Verono!
Otevři, Verono! Vím, že nespíš! Pust'mě dovnitř, to jsem já! Otevři!
Jdi domů, Gorane, než vzbudíš celou osadu!
To je mi jedno. Kašlu na osadu! Chci tě!
Jsi opilej, nech mě!
Chci tě!
Nechci!
Proč přede mnou utíkáš?!
Máš svou ženu. Jdi za ní! Nech mě na pokoji!
Seru ti na ni! Já chci tebe!
Ne! Ne, nechci tě! Ne, ne proboha, nechci tě! Zapomeň, co bylo! Netrap mě!
Otevři ty dveře! Já vím, že mě miluješ! Nechceš mě jen kvůli ní!
Já tě zabiju, zabiju, nechod'sem!
Kde si?
Děláš to jen kvůli ní. Ale chceš mě!
Potřebuješ mě! Já tebe taky!
Ne ... ne, nemiluju tě!
Jestli mi bůh všechno odpustí, tak tohle mi neodpustí ... Miluju tě ...
Pozdrav pámbů, Verono!
Vidíš? To je ale rodina!
Zet'a tchýně! Že se ta ženská nestydí!
Kam se my, komedianti, na ty sedláky hrabeme!?
To musí bejt ale v noci cirkus!
Prr! Hergot!
Co je? Co se stalo?
Podívej se! Někdo natřel kliku lejnem ...
Ukaž ...
To byl určitě Juzek.
Umyju ti to.
Já toho Juzka přerazím!
Jen abys mu nekřivdil, tady to mohl udělat každý...
Zase mě špehuješ, ty hrbatej kanče?
Nemám kde spát, Goran nás vykopnul.
Ty seš tak krásná, ty bys mohla pinkulinkovat v indickém chrámu!
Ach, Juzku, pobožná, to já jsem. l tebe bych do chrámu pustila...
Ale musíš najít nějakej důkaz, že Michala zastřelil tvůj hospodář.
Goran? Ale ten nikdy žádnou pušku neměl.
To je jedno. Najdi nějakej důkaz a pomstíš se mu.
A pak se za něj spolu pomodlíme.
No - já tam byl, s tátou.
Ukážu ti místo rovné jako stůl a na něm mech jak vlčí kožich.
Když přijdeš až na okraj, slyšíš zdola šumění vody.
Semkovo moře na konci světa.
Táta věřil, že tam začíná ráj.
A zahlédl ho někdy?
Kdepak, je tam jenom mlha. A mraky.
Letí kolem tebe a zdá se ti, že letíš s nimi.
A nebo vyrazíme do světa. Třeba do Ameriky.
Jo! A ty mi tam najdeš ženskou ...
Jo!
A já ti tam najdu chlapa! A vrátíme se jako Semek.
Ty bez svého pole a lesa nemůžeš být.
Bez tebe nemůžu být! Podívej se, jak mi mládneš!
Nemládnu ... Ty lháři ...
A víš, proč mi najednou mládneš?
To určitě! Myslíš si, že nevím, proč to říkáš? ...
Na nic jiného od rána nemyslím ...
Dobře, že k nám už nikdo nechodí - aspoň nemusíme zamykat dveře.
Chci mít s tebou - kluka.
Já taky. Ale to by se musel stát zázrak ...
Co tady tak smrdí?
Já nevím ... nezdálo se ti o hnoji?
Máš pravdu! To je ale hroznej smrad.
Že by se Semkovi vrátila opice?!
Je to jeho dům.
Copak nestačí, že tady bydlí von?
Co?
A to sem musí tahat i opici, co?!
Jo, jo!
Von se sem nakvartýroval i ten hrbatej.
Táhni do hajzlu za tou svou opicí - smrdíte oba!
Cože? Já že smrdím?!
No toto! Copak jsme nějaká obecní noclehárna?!
Ale holky, vždyt'to snad ...
Drž hubu, ty!
Už jsi dávno moh' postavit novou chalupu!
Na hraní karet čas máš!
Ale holky, vždyt'vás musím na rukou nosit.
Já ti ruku!
A já druhou, ty!
My jsme totiž ... Dvojčata!
Jen se hádejte, bijte a řežte až do krve! Čím hůř, tím líp!
Tím dříve se naplní proroctví Nostradamovo.
Po velkých hádkách a krveprolitích nastane tisíc let pokoje.
Doba míru, jakou svět nikdy nepoznal.
Tak to je, tak to musí být.
Co je?
Gorane, až ráno. Ted'chci spát.
Co? Já taky.
Měl si pravdu, Nostradame. Když nezabíjejí vlci, zabíjejí ovce.
Když nezabíjí nenávist, zabíjí láska.
Když se lidé třesou hněvem, třese se i země a padají chalupy.
Děvčata, vstávejte! Propadli jsme se!
Cos' to zas proved', holiči!
Já? To ten vítr! Země se asi zatřásla!
Nic jsem neslyšela.
Rychtáři, co se děje!?
No, já taky ne!
Prd zkouší?! Trestá! Za ty bezbožníky!
A proč teda utrhl ze mlejna vrtuli a vrazil ji na kostel?
Verono, pojd'se podívat.
Znamení!
Krčmě se nic nestalo.
Bodejt'ne. Stojí na skále.
Podívejte, jak koukaj. Kurevníci.
Že se nestydí, bezbožníci!
Čím hůř, tím líp.
Tak pojd'te, sousedé. Nějak se s tím vyrovnáme.
Chudáci!
To mají za tu kliku natřenou lejnem! Za ty hovna.
Madono, kde jsi? Madono! Madono! Čurdo moje chlupatá!
To je ten důkaz! To bude mít Marlyn radost.
Já jí to udělám po indicku
Je nějaká nastrojená?! Copak je svátek?
Možná. Pojd'už domů! Louka ti neuteče.
Tak mi prozrad', co se děje?
Nebudeš tomu věřit, ale stal se zázrak.
Ne! Ty čekáš dítě, Verono!? ... a bude to kluk?
No jo. Je to Matoušova puška ... Upilovaná hlaveň.
Ale jak to, že jsme na ni zapomněli?!
Žijeme tady pod zemí jako krysy! A proč?
Krčmářka už vlastní půl hřbitova! A pořád nemá dost!
Dej mi patrony, rychtáři, a já to vyřídím!
Když vy půjdete do krčmy, tak já se můžu nastěhovat sem.
Už ty mé dvě ženské stejně nemůžu poslouchat.
A já si vezmu tvojí chalupu! Chacha.
Naši předkové by je odsud vyhnali a byl by konec všem pohromám.
No dobře. Ale co když jim sdělím vaše rozhodnutí a oni nebudou chtít jít!?
To je potom budete věšet?
Dej nám pušky, cos nám sebral. A když tě neposlechnou, my je vyženeme.
Nehýbat!
Hej! Co tu strašíte?!
Stará láska nerezaví. Máme pro tebe dárek.
Balzám na churavou duši.
Abys měl kuráž!
A tady máš spravedlnost. Ted'je řada na tobě.
To si s náma nepřipiješ ani na starý časy?
Jo, ted'mi dáváte pušku.
Akorát když jsem se rozhod' vodejít do města a postavit novej cirkus.
Pomstím se a ztratím Veroniku i vnuka.
No jo. Objímali jsme jeden druhého jako milenci. Jako ted'.
Možná, že to bylo znamení od Boha a my jsme ho nepochopili.
Ale pochopili. Vidíš, a nakonec je všechno,jak má být. Táta měl pravdu.
Zrníčko vzklíčilo. Brzy budeme sklízet.
Gorane, přemýšlel jsi někdy o smrti?
Ne.
Já nevím proč, ale pořád mám divný pocit, jako aby zase měli přijít vlci.
Bojím se, že nám tohle štěstí nikdo neodpustí.
Celý život sviňákovi dělám pacholka a nakonec mě takhle vyhodí!
Všichni mě podvedli, i Marlyn! Štítí se mě! Všem jim smrdím!
Víš, kolikrát já znovu začínal?
Je to už pěkně dávno, ale nežil jsem vždycky takhle.
Sedlačil jsem a měl manželku a taky syna.
Měl jsem tři koně, jedenáct krav a krásnej statek.
Dřel jsem jak mezek, ani do kostela jsem nezašel.
A ta má milovaná ženuška se zatím zkruvila s učitelem.
Měl brejličky, motýlka a smál se mi do vočí.
Místo, abych se pomstil, zapálil jsem statek a dal se ke komediantům.
Stal se ze mě zbytečnej člověk. Podruhý tu chybu už neudělám.
Bude, jak jsem přísahal, chlapče. Já tě pomstím.
Já zbytečný nebudu, jako ty, Madino!
Ještě všichni uvidíte, kdo je Juzek!
Kde jste?! Uhni, blázne! Vodprásknu je jako oni Michala.
Ďáblové! Hříšníci proklatí! Sen eště spí. Jděte a už se nevracejte!
Áá au! Na mě si troufáte, hospodáři!
Sousedé!! Pomóóc! Ukradl mi pušku!
Ve jménu Gospodina, ve jménu svaté Bohorodičky!! Žeňte je!
Tady sou! Berte! Ostatní vezmou kosy, sekery! Nesměj' nám utýct!
Jen pojd'. Ke mně si netroufnou!
Sbohem, Verono! Rozum je tady od toho, aby nacházel vášním důvody.
Co čumíte?! Nevidíte, že mají pušku?! Chcete, aby nás postříleli?! Vrahové!
Nestřílejte! Chtěli jste je vyhnat, tak je nechte utéct!
Na ně!
Zmizte!
Žeňte je, křest'ané!
Za nima!
Bezbožníci!
Má došukáno, selka!
Zbláznil se, Madino?! Střílíš na mého muže a mou matku!
Tak, tady hezky počkáš!
Co děláš, principále?!
Ty taky!
Pust'!
Tak jdeme, jdeme, jdeme!
Počkej, proč zamykáš?
Pojd'k mamince. On zešílel! ...
Tiše! Tiše!
Jsou ve stodole, ty kurvy!
Zalezli, krysy!
Zahod'te pušku a vylezte ven!
Nic vám neuděláme! Chceme jenom, abyste dobrovolně odešli...
A když nevylezete, tak za nic neručím.
Počítejme, počítejme. Jedna ...
Dvě, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm, devět, deset, jedenáct, dvanáct ...
Čtyřicet, čtyřicet jedna, čtyřicet dva, čtyřicet tři, čtyřicet čtyři,
čtyřicet pět, čtyřicet šest,
čtyřicet devět, padesát, padesát!
Co jste to za chlapy?! Vylez ven, vylez, krčmářko posraná!
Jak chceš, ty cirkusová náno!
Ty svině.
Au, au!
Holiči, střílej!
Gospodine! Zač nás ještě trestáš!
Chlupatý!
Dělejte jakoby nic!
Podívejte se - hoří!
Honem na pole!
Nezapomněli. Kurvy!
Musíme je zastavit! Rychle!
Honem na pole!
Co to vyvádíš, Juzku?
Tady to máte!
Zhasni to! Chceš to tu zapálit?!
Mě můžete namlátit! Ale zkuste zmlátit oheň!
Gorane!
Principál přišel! Jen skákej! To by měl Michal radost!
Koupil to!
Za chvíli z nich bude popel! Nejsem zbytečný!
Gorane ... Gorane ... Žiješ?!
Verono ... Verono ...
Gorane, Verono, ukažte se!
Pro mě už je pozdě!
Musíme pryč, nebo tady uhoříme!
Já nemůžu!
Tak pojd', pojd'!
Nech mě, lásko! Umřu! Stejně umřu!
Ne, ne, pojd', sakra! Ne, dostanu tě odsud, mysli na dítě!
No tak, no tak, na mě jste zapomněli! Odhod'pušku a pomodli se!
Ted'jsem principál já - hrbatý Juzek. Já nejsem zbytečný!
Proč se nám jen posmíváš a děláš si z nás blázny?! Nenávidím tě!
Už ti nevěřím. Už nejsem tvým služebníkem.
Jiřinko, raduj se! Všechno shořelo - i bůh! Jsme št'astné siroty!
Veselme se! Radujme se, hosana!
Sláva lidem na výsostech, pokoj bohu na zemi!
Pojd', pope, je čas.
Ach Jiřinko, Jiřinko, kam se podějeme?
Když já byla mladá, bylo tady krásně.
Proklaté místo. Celý život jsem tu prožila...
A kdybych se vůbec nenarodila, bylo by to lepší!
Zapomeňme, že jsme tady žili.
Hyjé, hyjé! Jed'!
Prr! Stůj! No, to jste toho moc neposbírali!
Byli jste u Gorana?
Byli. Všechno tam shořelo ...
Nezůstalo z nich nic, co?
Ani jejich těla jsme nenašli ... Nic po nich nezbylo ...
Jediný, co tam zbylo, je tohle ...
Měli jsme se radši modlit k tomu tvému bohu, Semku.
Naučil by nás odpouštět. A všechno by bylo jinak.
Tak jste si to přece nerozmysleli?
Já jsem už všude byl. Zůstaneme tady.
Veronice zbyla po mámě krčma, tak se tam nastěhujem.
Hyjé!
Pámbu s váma.
Tak jedem, sousedi.
Sbohem, děti, sbohem.
A vzpomínejte na nás v dobrém!
Neznámý Bože, který jsi stvořil všechny bohy...
Děkujeme ti, za tisíc let míru a za velikou postel pro nás všechny.
Nevím, kde jsi, ani čím jsi, ale přečti si Nostradama,
abys nás měl rád a všechno odpouštěl.
Zjara musím zasít i na tvém, když nás bude o jednoho víc.
Budeš to muset zvládnout beze mě.
Neboj se, dostaneš se z toho.
A pak se mraky zvednou ...
A my uvidíme za okraj světa. Ty, já a náš syn.
Slib mi něco ...
Slib mi, že se vrátíš k Veronice.
Přísahej!
Ano. Přísahám ti ... Přísahám, že tě nikdy neopustím, Verono ...
Madono, zpívej! Krev spojila nebesa se zemí! Díky, Bože, za tisíc let míru!
Za tisíc let pokoje pro nás šest, co tu žijeme!
Tisíc let pokoje, tisíc let štěstí!!!